Иван Бунин
Приказка за козата

Превод от руски: Кирил Кадийски, 2003

chitanka.info

Тези вълчи очи ли, звезди ли — сред стволове голи и черни?

Късна есен, помръзлек и тъмно край теб като в рог.

Оголелият дъб, от небесния блясък разтърсван, трепери

и хрусти под нозете ти сухо сребро.

Вкаменени, пътеките летни се губят в пределите.

Ти сама си, Коза, в тая есенна приказка страшно мълчиш!

И цъфтят и горят сред железния мраз изгладнелите

вълчи, Божи очи.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.